Og at finde en til at erstatte dig, som gift-tjekker har været en katastrofe.
Ingen er blevet forgiftet, gudskelov, men det har heller ikke været nemt.
- Du gjorde det ikke nemt. - Det ved jeg. Det er jeg ked af far.
Nå men, det vigtigste er, at du er hjemme igen.
Jah.. Angående det -
Du ser tynd ud. Hvordan kan det være?
Har du sultet, eller bare været nedtrykt?
Det er hårdt ude i den store verden, hva'?
Selvfølgelig, men jeg er jo heller ikke et barn længere.
- Hey, hey knægt. Hvad så? - Jeg kan godt forsørge mig selv.
Jeg har fundet et dejligt sted, ikke langt herfra, så jeg kan tit besøge jer.
Der er intet som et koldt pust af virkelighed -
- Besøge? - Det lover jeg jer. Ofte endda.
- Du bliver her altså ikke? - Nej, det er heller ikke noget stort problem far. Det er -
Du troede vel ikke, at jeg ville blive for evigt, gjorde du?
Før eller siden, skal en fugl flyve fra reden.
Vi er ikke fugle. Vi er rotter.
Vi forlader ikke vores reder. Vi laver dem større.
- Jamen, måske er jeg en anden slags rotte. - Måske er du slet ikke en rotte.
Måske er det en god ting.
Hey! Bandet spiller virkelig godt i aften, hva'?
Rotter. Det eneste vi gør, er at tage.
Jeg er træt af at tage. Jeg vil skabe ting.
Jeg vil bidrage med noget til denne verden.
- Du snakker som et menneske. - Som ikke er så slemt som du siger det er.
- Nå så det synes du? - Åh nej.
Det har lykkedes mig at øhm... Observere dem -
på sådan tæt hold du ved.
- Jaså? Hvor tæt? - Tæt nok.
Og de er ikke, du ved, så slemme som du siger.
Følg med mig. Jeg har noget du skal se.
Ved I hvad, jeg bliver bare her.
Sørg nu for, at gulvet og bordene er rene, når du lukker og slukker.
Vent. Vil du have mig til at blive og gøre rent?
Er det et problem?
- Nej. - God dreng. Vi ses i morgen.
Så er vi her.
Tag et godt og langt kig, Remy.
Se, det her er hvad der sker -
når en rotte, bliver lidt for nære venner med mennesker.
Verdenen vi lever, tilhører fjenden.
Vi må leve forsigtigt.
Vi passer på vores egen slags Remy.
Når alt er sagt og gjort, er det, det eneste vi har.
- Nej. - Hvad?
Nej. Far, jeg tror ikke på det. Du fortæller mig, at fremtiden er -
Kan kun være mere af dette?
Det er sådan tingene hænger sammen. Man kan ikke ændre på naturens gang.
Forandring er naturen, far. Den del som vi kan have indflydelse på.
Og det begynder når, vi vil have det til det.
- Hvor tager du hen? - Med lidt held - fremad.
Hey! Jah...
Godmorgen.
Godmorgen
Nå, så chefen inviterede dig, ind til en lille en?
Det er stort.
Hvad fortalte han så?
Hvad?
Hvad, du kan ikke fortælle mig det?
Ååh!
Undskyld mig, at jeg blander mig, i dit tætte forhold til chefen.
Arh, nu har jeg regnet det ud.
Du får mig til at lære dig, et par køkken-tricks -
for at charmere dig ind på chefen, og så ignorer du bare mig?
Vågn op. Vågn op.
Jeg troede, du var anderledes.
Jeg troede, at du troede jeg var anderledes.
Jeg troede...
Jeg havde ikke behøvet at hjælpe dig!
Hvis jeg kun havde tænkt på mig selv, ville jeg have ladet dig drukne!
Men...
Jeg ville have du skulle få succes. Jeg kunne lide dig.
Min fejl.
Colette. Vent. Vent. Colette!
Det er slut, lille-kok. Jeg kan ikke klare det længere.
Colette! Vent, vent! Du må ikke motor-cykle væk.
Hør her, jeg er ikke god til ord, jeg er heller ikke god til at lave mad.
I det mindste ikke uden din hjælp.
Jeg hader falsk beskedenhed. Det er bare en anden måde at lyve på.
- Du har talent. - Nej, det har jeg ikke! Jeg mener det, det er ikke mig.
Da jeg tilføjede den ekstra ingrediens -
i stedet for at følge opskriften, som du sagde jeg skulle -
det var heller ikke mig.
- Hvad mener du? - Jeg mener, jeg ville ikke have gjort dét.
Jeg ville have fulgt opskriften.
Jeg ville have fulgt dit råd.
Jeg ville følge dine råd, til jordens undergang -
- Fordi jeg elsker dine råd. Men -
Men jeg -
Sig det ikke.
Jeg har en hemmelighed. Det er lidt forstyrrende.
- Jeg har.... - Hvad? Du...
- Jeg har en rot... - Har du eksem?
Nej, nej, nej. Jeg har denne... Den her lille...
Lille...
En lille kok fortæller mig, alt hvad jeg skal gøre.
En lille kok?
Ja. Ja. Han er ehm...
- Han er heroppe... - I din hjerne?
Hvorfor er det så svært at fortælle det? Okay. Er du klar...
Du inspirerer mig. Jeg løber risikoen.
Jeg risikere at komme til, at ligne den største idiot nogensinde.
Vil du hvide hvorfor jeg lærer så hurtigt?
Vil du hvide hvorfor jeg er så god en kok?
Grin ikke af det. Jeg skal nok vise dig det.
Nej! Nej!
- Hvad er der, Ambrister? - Gusteaus.
- Lukker de den endelig? - Nej.
- Flere økonomiske problemer? - Nej, det er...
Annonceret en ny række, mikroovns æggekager?
Hvad? Hvad? Sig det så.
De er kommet tilbage. De er populære.
- Jeg har ikke anmeldt Gusteaus i flere år. - Nej, hr.
Min sidste anmeldelse dødsdømte det -
- selv overfor alle turister. - Ja, hr.
Jeg skrev, "Gusteau har endelig fundet sit retsmæssige plads i historien -
"lige ved siden af en anden, famøs kok -
"Monsieur Boyardee."
Touché.
Det var dér jeg begravede det. Det var mine sidste ord.
- Dét sidste ord. - Ja.
Fortæl mig nu, Ambrister,
Hvordan kan den være blevet populær igen?
Nej, nej, nej, nej, nej, nej!
DNA prøverne var positive. Det hele stemmer.
Han er Gusteaus søn.
Det her kan bare ikke ske! Det hele er aftalt spil!
Drengen ved det!
Se på ham derude, opfører sig som en idiot.
Han leger med min hjerne, som en kat gør det med en bold af - et eller andet.
- Garn? - Ja! Spiller dum.
- Håner mig, med den rotte. Rotte?
Ja. Han er venner med den.
Ja, med vilje lader han mig tro, at det er vigtigt.
- Rotten - - Præcis!
Er rotten vigtig?
Selvfølgelig ikke! Han vil bare have mig til at tro den er det.
Jeg kan se det hele for mig.
En rotte kommer på hans førte aften. Jeg beder ham slå den ihjel.
Og nu vil han have til, at se den overalt.
Uuh!
Er den hér? Nej, den er hér -
Ser jeg syner? Er der en fantom-rotte eller er her ikke?
Men, næh-nej.
Jeg nægter at være med i hans lille leg -
Burde jeg være bekymret omkring noget? Omkring dig?
Hva'?
Jeg kan ikke fyre ham. Han får opmærksomhed nu.
Hvis jeg fyrer ham nu, vil alle undre sig over det.
Og det sidste jeg vil have, er at folk skal bide mærke i dette.
Hvad er det, du er så bange for?
Er det ikke godt at være lidt presset?
Er det ikke godt at Gusteaus navn er på forsiderne?
Ikke hvis det er med hans ansigt, som billede til dem!
Gusteau's har allerede et ansigt, og det er stort, elskeligt og genkendeligt.
Og det sælger burritos! Mange millioner burritos!
Arven går igennem om tre dage.
Efter det, kan du fyre ham, når som helst han ser ud til at være sårbar -
og ingen vil ligge mærke til det.
Jeg var bekymret for den hår prøve, som du gav mig.
- Jeg blev nødt til at sende det tilbage. - Hvorfor?
Fordi det kom tilbage første gang, fordi det var rotte hår.
- Nej, nej, nej. - Hvad?
Prøv det her, det er bedre.
Jamen, fordi -
Wow!
Rotte!
Ulækre lille skabning!
Det mindede mig om, hvor skrøbeligt det hele var.
Hvordan verden i virkeligheden så på mig -
Og det hele blev bare bedre.
Remy!
Hey, hey, hey, lille bror!
Vi var bange for, du ved, vise dig frem igen.
- Hey, Remy! Hvordan har du det? - Fortalte du dem det?
Emile, det er præcis det jeg sagde, du IKKE skulle gøre!
Men du kender dem her. De er mine venner.
Jeg troede ikke du mente dem.
Hør her, det er jeg ked af.
Undskyld ikke overfor mig, undskyld over for dem.
- Er der et problem her? - Nej det er der ikke.
Vent lige her.
Det er låst?
Hmm...
Remy, hvad laver du herinde?
Okay. Emile kommer lige pludselig...
Okay, jeg sagde han skulle lade være... Han går rundt og sladre...
Jah.. Det er en katastrofe.
Lige meget, de er sultne, køleskabet er låst, så jeg har brug for nøglen
- De ville have dig til at stjæle mad? - Ja. Nej! Det er...
Det er kompliceret. Det er familie. De har ikke dine idealer.
Normer? Hvis Fancy Pants havde nogle normer,
tror du så jeg ville lave grillmad herovre?
Eller mikroovns burritos?
Eller mini, jeg mener, mini kyllinger?
Ligeså fransk, som en majs-dog
Kommer snart!
Vi opfinder nye måder, at sælge på herovre.
Vil du have nogle skotske pølser?
Jeg kan ikke styre, hvordan de bruger mit billede, Remy.
- Jeg er død! - Kan i ikke bare holde kæft?!
Jeg må tænke. Rygterne svirrer Hvis jeg ikke kan få dem til at tie stille,
kommer hele flokken efter mig, med åbne munde...
Her er den.
Hey. Dit testamente!
- Åh, det her er interessant. Gør det noget hvis jeg? - Nej let ikke.
Linguini?
Hvorfor skulle Linguini dog, være gemt sammen med dit testamente -
Det her plejede at være mit kontor.
Er han din søn?
- Har jeg en søn?! - Hvordan kunne du ikke vide det?
Jeg er bare en figur i din fantasi. Du vidste det ikke, hvordan kunne jeg så vide det?
Jamen din søn, er den berettigede ejer, til denne restaurant!
Nej! Nej! Rotten!
- Undskyld - Rotten har stjålet mine papirer!
- Den slippe væk! - Hey!
- Forsvind fra mit kontor. - Han er ikke inde på dit kontor, du er inde på hans.
Sådan der, Linguini!
Cheers, jah.
Chef! Chef Chef Linguini!
Du er blevet kendt på ingen tid, på trods af ingen træning, hvad er din hemmelighed?
Hvad min hemmelighed er?
Hemmelighed? Vil i have sandheden?
Jeg er Gusteaus søn. Det er i mine gener, går jeg ud fra.
Men det var du ikke klar over, ind til for ganske nyligt.
Nej.
Og det resulterede i, at du blev ejer af denne restaurant.
Hvordan fandt du ud af det?
Tja... Noget i mig vidste det bare.
Gusteau-delen?
- Hvor får du din inspiration fra? - Inspiration har mange navne.
- Min er kaldt Colette. - Hvad?
Jeg har noget til at sidde mellem tænderne.
Sundhedsstyrelsen.
Jeg vil gerne melde, om en rotte-infiltration.
Den har overtaget min -
Gusteaus restaurant.
Gusteaus, eh?
Jeg kan komme, lad mig se. Om tre måneder.
Det må være nu! Det er en gourmet restaurant!
Monsieur, jeg har hvad jeg skal bruge. Hvis nogen aflyser overtager de pladsen.
Jamen rotten! Du bliver nødt til -
Den stjal mine papirer.
Det er over åbningstid.
Han skulle have været færdig, for flere timer siden.
Bonjour, ma chérie. Sæt dig ned.
Vi talte blot, om min inspirationskilde.
Ja, han kalde den, sin lille-kok.
Ikke det kæreste, jeg mente dig.
- Det er ham - Ego?
Anton Ego!
Er det Ego?
Jeg kan ikke tro mine egne øjne.
- Du er Monsieur Linguini? - Hallo.
Undskyld at jeg afbryder dig, i din for tidlige fejring -
men jeg tænkte at det kun, måtte være rimeligt at -
give dig en chance, i og med at du er ny i spillet -
- Spillet? - Ja.
Og du har spillet uden, en modstander.
Hvilket er, som du måske har regnet ud, imod spillets regler.
Du er Anton Ego.
Du er langsom, for en i overhalingsbanen.
Og du er tynd for en, der kan lide mad.
Jeg kan ikke lide mad, jeg elsker det.
Hvis jeg ikke elsker det, spiser jeg det ikke.
Jeg kommer tilbage i morgen aften, med høje forventninger.
Bed til, at du ikke skuffer mig.
Hør her, vi hader at være uforskammede, men vi er franskmænd, og det er mad-tid.
Det hun mente var, "Det er madtid, og vi er franskmænd"
Se ikke sådan på mig.
Du distraherede mig foran hele pressen.
Hvordan skal jeg kunne koncentrere mig, når du hiver mig i håret hele tiden?!
Og det er noget helt andet.
Din mening, er ikke den eneste, som betyder noget her.
Colette ved også hvordan man laver mad.
Okay, så er det godt!
Nu tager du en pause, lille-kok.
Jeg er ikke din dukke -
og du er ikke min dukke- kontrollerendemand.
Rotten er kokken.
Nu slapper du af, og får hovedet på rette køl.
Ego kommer, og jeg bliver nødt til at koncentrere mig.
Din dumme -
Wow. Det har jeg aldrig set før.
Jah, det er som om du er hans, lille kæle-dække.
Jeg beklager Remy.
Jeg ved der er for mange gutter.
- Jeg prøvede at begrænse - - Ved du hvad?
Det er okay. Jeg har været selvfed.
Er I sultne? Tager du pis på os?
Okay, jeg giver. Vi går ind efter lukke tid.
Faktisk såh...
bed far om at tage hele flokken med.
Lille-kok?
Det her er genialt, min søn. Et insider-arbejde. Jeg kan godt forstå dig.
Lille-kok?
Hey, Lille-kok.
Jeg troede du var taget tilbage, til lejligheden.
Så da du ikke var der, troede jeg -
Det var ikke rigtigt at vi skiltes, som vi gjorde -
Hør her, jeg vil ikke skændes.
Jeg har været under et stort pres du ved.
En masse har ændret sig, på næsten ingen tid du ved.
Lige pludselig er jeg en Gusteau.
Og jeg bliver nødt til a være en Gusteau ellers, du ved -
ellers vil folk blive skuffede.
Det er underligt.
Jeg har aldrig skuffet nogen før -
fordi ingen har, nogensinde forventet noget af mig.
Og den eneste grund til at, folk forventer noget af mig nu -
er på grund af dig.
Jeg har ikke været fair overfor dig.
Du har aldrig svigtet mig, og det skal jeg aldrig glemme.
Du har været en god ven.
Den mest ærefulde ven, jeg nogensinde har -
Hvad er det her?
Hvad foregår her?
Hvad -
Du -
Stjæler du mad? Hvordan kunne du gøre det?
Jeg troede du var min ven? Jeg stolede på dig!
Smut med dig! Dig, og alle dine rotte-venner!
Og kom aldrig mere tilbage -
eller jeg behandler dig, som restauranter i virkeligheden burde gøre!
Du har ret far. Hvem er det jeg narrer?
Vi er hvad vi er, og vi er rotter.
Nå, men, han tager snart hjem og nu ved du hvordan I kommer ind.
Stjæl alt hvad i vil.
Tager du ikke med? Jeg har mistet min appetit.
Ved De, hvad De kunne tænke dem, her til aften, hr.?
Ja, jeg vil gerne bede om jeres hjerte stegt på et spyd.
Kom ind!
I dag er din store dag, du burde sige noget til dem.
- Så som hvad? - Du er deres boss, inspirér dem.
Hør efter.
Hør her, allesammen.
I aften er en stor aften.
Appetite kommer, og han har et stort ego.
Jeg mener, Ego. Han kommer. Anmelderen.
Og han vil bestille noget helt specielt.
Noget fra vores menu.
Og vi bliver nødt til at lave det, medmindre han bestiller noget koldt og gammelt.
Du kan bare ikke lade det være i fred, hva'?
Du burde virkelig ikke være her, i åbningstiden, det er ikke sikkert.
Jeg er sulten!
Og jeg behøver ikke rigtig mad, for at blive glad.
Nøglen min ven, er at være kræsen.
- Se her. - Nej! Vent!
- Åh, nej! Nej, nej! Hvad skal vi gøre? - Jeg får fat på far.
Du tror rigtig nok at du er en kok, men du er i virkeligheden stadig en rotte.
Ja, han tog en stjerne fra os, sidst han var her.
Ja, det var sikkert dét, som slog far ihjel.
- Det her er virkelig en dårlig peptalk. - Men lad mig fortælle jer én ting.
- Ego er her. - Ego? Er han her?
Anton Ego er bare en almindelig kunde. Lad os lave mad!
Jah! Lad os -
Okay.
Jeg har planlagt et lille arrangement.
Du skal lave en ny type fryse-mad.
Og jeg som tak, vil ikke slå dig ihjel.
Au revoir, rotte!
Ved De hvad, De vil have i aften, hr.?
Ja, det tror jeg, jeg ved.
Efter at have læst frygtelig mange rosende ord omkring jeres nye kok -
ved du hvad jeg har lyst til?
Et lille perspektiv.
Det er hvad jeg vil have. Kan de anbefale mig nogle gode perspektiver?
Kan du anbefale en god vin der til?
- Med hvad, hr.? - Perspektiv. Noget fra sæsonen?
Jeg er...
Fint nok. Siden du er helt uden perspektiv -
og ingen andre, ser ud til at have det i denne forbandede by -
Er jeg villig til at lå en handel af.
Du kommer med maden, og jeg kommer med perspektivet.
Hvilket ville passe perfekt, sammen med en flaske Cheval Blanc fra 1947.
Jeg er bange for at -
Hvad ønsker De at spise?
Sig til Linguini at jeg vil have lige præcis dét, som han tør servere til mig
Sig at jeg vil overraskes af ham.
Jeg vil have præcis det, samme som han vil have.
- Nå, så vi har givet op. - Hvorfor siger du det?
Vi er buret inde, i et bagagerum -
mens vi venter på en fremtid, som kommer til at bestå af frysemad.
Nej, det er mig som er buret inde, det er mig som har givet op.
Du er fri til at gå.
Jeg er kun så fri, som du forestiller dig, jeg er.
Ligeså fri som dig.
Åhh lad være, jeg er træt af at lade som om. Træt af at lade som om, at være en rotte.
Jeg prøvede på at være, et menneske igennem Linguini.
Jeg bilder mig ind at du er virkelig, så jeg har nogen at snakke med!
Du fortæller mig kun ting, som jeg allerede er klar over!
Jeg ved, hvem jeg er! Hvorfor skal du fortælle mig det?
Hvorfor skal jeg lade som om?!
Jamen det gjorde du ikke, Remy.
Det har du aldrig gjort.
Nej. Min anden venstre!
Far? Far, jeg er lige her
Jeg er inde i bagagerummet! Hvad fan...
Far!
- Hey min lille bror! Emile!
Jeg elsker jer!
Hvor tager du hen?
Tilbage til restauranten. De taber uden min hjælp!
- Hvorfor tænke på det? - Fordi jeg er kok!
Det er din egen opskrift.
Hvordan kan du ikke, kende din egen opskrift?!
Jeg skrev det ikke ned, det kom bare til mig.
Så lad det komme tilbage? For vi kan ikke servere dette!
Hvor er min bestilling?
Kan vi ikke bare lave noget andet? Noget som jeg ikke selv har opfundet?
Jamen det er jo dét, de her de vil have.
Bed dem bestille noget andet. Sig vi har udsolgt.
Det kan vi ikke have. Vi har lige åbnet.
Jeg har en anden idé: Hvad nu hvis vi serverede det, som de har bestilt!
Vi skal nok klare det. Bare sig hvad vi skal gøre.
Jeg aner ikke hvad jeg gjorde!
Vi bliver nødt til, at fortælle kunderne et eller andet.
Jamen, så sig - Sig til dem -
Øhh?
- Lad nu være. - Remy. Remy.
Lad være! Stop! De opdager dig. Stop.
Vi taler ikke om mig. Vi taler om, hvad vi skal gøre -
Rotter!
- Remy! - Giv mig, min kniv!
Rør ham ikke!
Tak fordi du kom tilbage, lille-kok.
Jeg ved godt det her, lyder fuldstændig tosset -
Nå men, sandheden lyder sommetider tosset -
Men det betyder ikke, at det ikke er -
sandheden.
Og sandheden er, at jeg slet ikke besidder talent.
Men denne rotte, det er ham som har lavet alt maden.
Han er kokken. Han er den ægte kok Han har gemt sig under min hue.
Han har styret mig -
Det er ham, som er skyld i, at jeg kan lave så god mad -
Han er grunden til at Ego, sidder ude bag den dør -
I har anerkendt mig, på baggrund af hans evner.
Jeg ved, at det er svært at tro på.
Men hør nu her, i troede også jeg kunne lave mad, ikke?
Hør her, det skal nok gå. Det er skørt, men det skal nok gå.
Vi kan blive den bedste, restaurant i hele Paris -
og med hjælp fra denne rotte, kan vi blive de bedste.
Hvad siger I så? Er I med mig?
Far -
Far, jeg ved ikke hvad jeg skal sige.
Jeg tog fejl om dig og din ven.
Jeg vil ikke have du skal tro, at jeg vælger dette frem for familie.
Jeg kan ikke vælge mellem, to dele af mig selv.
Jeg taler ikke om madlavning, jeg taler om at have mod.
Betyder det her virkelig, så meget for dig?
Vi er ikke kokke, men vi er i familie.
Sig blot hvad vi skal gøre, og vi skal sørge for det sker.
- Stop den sundheds kontrollant! - "Delta Team", afsted, afsted, afsted!
Resten af jer, bliv og hjælp Remy.
Hold tre sørger for fisk. Hold fire sørger for stegene.
Hold seks, grillen. Hold seks, sovsen. Lad os så komme i gang!
Dem som rører ved maden, de går på to ben.
Vi har brug for nogen, som skal servere.
Beklager vi er lidt forsinkede, men vi har utrolig travlt i aften.
Bare tag al den tid du, måtte få brug for.
Sørg for at den steg, er lækker og mørbanket.
Kom så. Små hårde slag. Små hårde slag.
Pas på med den "sole meunière". Mindre salt, mere smør.
Brug kun mimolette-osten.
Wow! Bland salaten, som om du var ved at male et maleri.
Ikke alt for meget sovs, på den salat-komplot.
Pas på at sovsen ikke skiller! Bliv ved med at røre.
Det må kun småsimre. Smagsprøve. Ned med skeerne.
Fint. For meget salt, Fint.
Pas på du ikke koger suppen, det forstærker smagen af fasan. Emile!
Beklager.
Colette, vent! Colette.
- Du kom tilbage. Colette jeg... - Sig ikke noget som helst!
Når jeg tænker mig om, ændre jeg måske min mening.
Bare fortæl mig, hvad rotten har gang i.
Ratatouille? Det er en bonde-opskrift.
Er du sikker på, at du vil servere dette for Ego?
Hvad er der? Jeg er ved at lave ratatouille.
Nå, hvordan ville du da lave det?
Ratatouille? De må tage pis på os.
Mmh.
Nej, det kan ikke passe.
Hvem lavede ratatouillen? Jeg forventer at få et svar!
Jeg kan ikke huske hvornår jeg sidst -
Har bedt tjeneren om, at takke kokken for mad.
Og nu sidder jeg i denne situation -
at tjeneren faktisk er kokken.
Tak, men jeg er blot din tjener i aften.
Hvem skal jeg så takke?
De må have mig undskyldt.
Du må være kokken -
Hvis du vil møde kokken, bliver De nødt til at vente -
indtil alle de andre kunder er gået.
Fint med mig.
Først tror Ego at det er en joke -
Men eftersom Linguini forklarer, forsvinder Egos smil fra han læber.
Han spørger ikke engang, ind under vejs.
Og når forklaringen er færdig, rejser Ego sig op, siger tak for mad -
Tak for mad.
og går, uden at sige et ord.
Dagen efter, kommer hans anmeldelse.
På mange måder, er arbejdet som anmelder nemt.
Vi ofrer næsten intet, men alligevel nyder vi at -
arbejde over dem, som vi skal dømme.
Vi har det godt med negative anmeldelser, da de er sjove at skrive og at læse.
Men vi må stå ansigt til ansigt, er at i det store hele -
er alt det vi siger, nok bare en omgang vås -
på trods af hvad, vores kritik siger.
Der findes tider, hvor en anmelder ofre sig -
det er i opdagelsen, af noget nyt.
Verdenen er ofte led, overfor nye talenter og nye skabelser.
De nye, har brug for venner.
Igår aftes, oplevede jeg noget nyt -
et overordentligt lækkert måltid, som ikke bare var lavet af hvem som helst.
At gå fra at sige, at både måltidet, og dets skaber
har givet mig et nyt syn, på god og fin madlavning -
er en kæmpe underdrivelse.
De har fået mig helt tilbage, til mit sande jeg.
Jeg har i min fortid, ikke lagt skjul på min store forargelse
over Gusteaus berømte motto: "Enhver kan lave mad."
Men nu har jeg indset, at det først er nu jeg forstår ham -
Ikke alle kan blive en dygtig kunster,
men en stor kunster, kan komme hvor som helst fra.
Det er svært at forestille sig, mere ydmyge oprindelser -
som netop de genier, som laver mad ved Gusteaus -
som er, set med mine briller -
intet mindre, end den bedste kok i Frankrig.
Jeg vender snart tilbage, til Gusteaus, sulten efter mere -
Det var en skøn aften.
Den lykkeligste i mit liv.
Men det eneste som er uforudsigeligt i livet, er livets egen uforudsigelse.
Altså vi blev nødt til at lade Skinner, og sundheds kontrollanten komme ind -
og selvfølgelig smed de os ud.
Det var lige meget med maden.
Da de endelig kom derud, var der rotter overalt i køkkenet -
åh mand, restauranten blev lukket -
Ego mistede sit job, og ikke mindst sin værdighed -
Men hav ikke for ondt af ham.
Han klarer sig helt fint, som en lille buissness-mand.
-Han virker lykkelig. - Hvordan ved du det?
Beklager, jeg må smutte. Det er mad tid.
Du ved hvordan kan han lide den.
Tak, lille-kok.
Kan jeg friste, med en dessert til aften?
- Gør du ikke altid det? - Hvilken skulle det være?
Overrask mig.
Kan jeg friste med en dessert, her til aften?
Hey, tro på hvad jeg siger, den historie bliver bedre når jeg fortæller den.
Kom nu. Få noget mad herover, vi er ved at dø af sult.
Tekstet af NTS